Don't Let The Sun Go Down On Me (with Elton John, 1991) Too Funky (1992) Five Live EP (1993) |
![]() |
Az első, albumon még nem szereplő kiadott felvétel 1991-ben a Don't Let The Sun Go Down On Me volt, amit George élőben énekelt Elton Johnnal egyik Wembley koncertjén. A kislemez olyan nagy siker volt, hogy rögtön a brit lista első helyén debütált. A lemezen két további élőben felvett feldolgozás is hallható volt: Stevie Wondertől az I Believe (When I Fall In Love It Will Be Forever) és Gladies Knight-tól kis címváltoztatással az If You Were My Woman. Egy évvel később, 1992-ben következett a Too Funky, ami az angol lista 4. helyén debütált, az USA-ban pedig a 10. helyig jutott. A dalhoz készült videót George maga rendezte, ahol szupermodellek vetkőztek a kifutón... nagy sikerrel, persze. A kislemezen helyet kapott egy másik dal is, ami sehol máshol nem jelent meg: a Crazyman Dance. A Too Funky még két új George Michael dal: a Do You Really Want To Know és a Happy kíséretében jelent meg még ugyanebben az évben a RED, HOT & DANCE jótékonysági albumon, aminek bevételét az AIDS-ellenes kutatásokra fordították. Ez a négy új dal eredetileg a LISTEN WITHOUT PREJUDICE album tervezett 2. lemezén jelent volna meg, ami George lemezcégével való konfliktusa miatt végül is meghiúsult. 1993-ban újra egy élő felvételeket tartalmazó lemez, a Five Live EP következett, ami címéhez híven öt dalt tartalmazott. Ebből kettő, a Somebody To Love és a These Are The Days of Our Lives (Lisa Stanfielddel) a Freddy Mercury emlékkoncerten hangzott el a Queen együttes kíséretében még 1992-ben. A többi három George saját, szintén 1992-es koncertsorozatán volt hallható. A Killer Adamski 1990-es #1-jának feldolgozása volt, aminek basszus alapjai annyira hasonlítottak a Temptations 1973-as sikerére, a Papa Was A Rolling Stone-ra, hogy George egy dalba mixelte a kettőt. Külön videó is készült a mixhez, ami nagy siker volt a zenecsatornákon, az eladási listán viszont sajnos csak a 69. helyig jutott. A Calling You eredetileg a "Baghdad Café" című film főcímdala volt. A Dear Friends szintén egy Queen-dal volt még 1974-ből. 1993-ban zajlott az a hosszú és költséges per, amivel George fel akarta bontani a Sonyval való szerződését. Két fő hivatalos oka volt erre: egyrészről úgy érezte, előző két albumáért igazságtalanul kis összeget kapott a lemezcégtől, másrészt, mivel szerződése 2003-ig kötötte a Sonyhoz, annak akár jogában állt korlátozni művészi szabadságát is. A pert végül elvesztette, de két évvel később azzal a megegyezéssel, hogy három új dalt ír majd a már tervezett "greatest hits" albumára, sikerült a Sonyt elhagynia, és két új lemezszerződést írt alá: az egyiket a Virgin Records-zal, ami az USA kivételével a világon mindenütt adhatta ki ezentúl George lemezeit, a másikat a Steven Spielberg, David Geffen és Jeffrey Katzenberg által újonnan alapított SKG Music-kal az USA területén kiadott lemezekre.
Don't Let The Sun Go Down On Me (with Elton John, 1991)
Too Funky (1992)
Somebody To Love
These Are The Days of Our Lives (with Lisa Stanfield)
Killer / Papa Was A Rolling Stone (live)
Killer / Papa Was A Rolling Stone
|